Tema 6: Videnskab og offentlighed  [ version (1) ] 

(Dette tema er udarbejdet af Tom Børsen Hansen, Christian Baron og Sine Zambach, og hentet fra: ”Rapport fra Arbejdsgruppen vedr. kursus i biokemi, kemi, miljøkemi og nanoteknologis videnskabsteori”, Lærergruppen for Fagets Videnskabsteori, Det naturvidenskabelige Fakultet, Københavns Universitet, 15. december 2003).

Tema 6 handler om samspillet mellem forskere og offentligheden, eksemplificeret med debatten om moderne bioteknologi. Temaet vil blive behandlet ud fra forskellige dimensioner:

1)	En formidlingsmæssig dimension. Det er sjældent at formidlingssituationen går glat, idet der ikke er klare regler for hvordan forskning bør formidles, og idet der ofte er skjulte dagsordener hos både forsker og journalist. Her skal de studerende reflektere over de situationer, man som forsker kan risikere at stå i, i mødet med pressen.
2)	En ”demokratisk” dimension. Her er det journalisters og de folkelige bevægelsers tilgang til bioteknologi, der behandles. 
3)	En epistemologisk dimension, hvor det drejer sig om hvad vi tror vi ved om arvelighed og gener, og dettes betydning for den offentlige debat. Her tages bl.a. reduktionismeproblematikken op.

Plenarsessionen består af to forelæsninger efterfulgt af spørgsmål. I den ene forelæsning vil de studerende blive præsenteret for reduktionismeproblematikken (jf. punkt 3 ovenfor), i den anden forelæsning for bioskepsis og bioetik (jf. punkt 2).

Casen inddrager følgende tekstmateriale: 

•	Konkrete eksempler på videnskabsjournalisters artikler om bioteknologi, blive analyseret:  Lone Franks artikel Deus ex Machina, Steffen Fogs Sejr til modstandere af gensplejsede fødevarer og Torsten Nygård et al. Indavl og miljøstress – fra bananfluer til husdyr. Disse artikler skal de studerende analysere og vurdere.
•	En tekst af Gitte Meyer, hvor der advares mod mikrofonholderi. Det foreslås at de ”skjulte” antagelser behandles af og i videnskabsjournalistikken.
•	To videnskabsteoretiske tekster, der behandler reduktionismeproblematikken. Dels en videnskabssociologisk artikel af Tora Holmberg, der kategoriserer genetikforskere efter deres forestillinger om hvad gener er. Dels en artikel om det biologiske arvelighedsbegreb, der indeholder en radikal kritik af det moderne genocentiske arvelighedsbegreb, der ser arvelighed som udelukkende knyttet til gener og DNA.

Casen er vedlagt I uddybet form nedenfor.

Case 6: Den offentlige debat om moderne bioteknologi

Tema 6 handler om samspillet mellem forskere og offentligheden; det forholder sig både til allerede behandlede ”interne” videnskabsteoretiske spørgsmål – f.eks. om hvad vi ved eller mener at vide omkring en given videnskabelig problemstilling – og til problemstillinger, der knytter sig til ekspertudtalelser i offentligheden. Behandling af dette tema tager udgangspunkt i en case om den offentlige debat om moderne bioteknologi. Jeres centrale pejlemærke i casebehandlingen bør være spændingsfeltet mellem følgende tre dimensioner: 

(1)	En formidlingsmæssig dimension. Her skal I reflektere over de situationer, man som forsker og som videnskabelig autoritet kan risikere at komme i, i mødet med pressen. Den problematik er primært forbundet til forholdet mellem ekspert og lægmand. Der findes ikke nogen klare regler for hvordan forskning skal formidles, hvorfor en formidlingssituation, der involverer ekspertudsagn, sjældent er uproblematisk. I relation til denne dimension skal I analysere og vurdere nogle konkrete eksempler på videnskabsformidling om bioteknologi, skrevet af forskellige videnskabsjournalister.
(2)	En politisk/demokratisk dimension. Her skal I analysere og vurdere den rolle, som ekspertviden og videnskabelig autoritet spiller/bør spille i den offentlige debat. Den centrale problematik er her forbundet til mødet mellem forskellige typer af viden og interesser. Kan den naturvidenskabeligt baserede faglighed anses for én ud af flere af relevante fagligheder i den offentlige debat om bioteknologi? Og giver det overhovedet mening at tale om dén naturvidenskabelige faglighed? Derudover er den bioteknologiske debat selvfølgelig præget af en hel vifte af andre politiske med- og modspillere, herunder politikere, medier, folkelige bevægelser og firmaer, med hver deres særinteresser i bioteknologi.
(3)	En erkendelsesteoretisk dimension. Her skal I primært reflektere over forholdet mellem den offentlige debat om bioteknologi og den interne videnskabelige debat om arvelighed og gener. Den centrale problematik er forholdet mellem hvad der i den offentlige debat anses for at være kendt viden, og de bagvedliggende ”interne” videnskabelige, og videnskabsteoretiske forudsætninger, der ligger til grund for denne viden. I relation til denne dimension skal I analysere og vurdere nogle af de grundlæggende ontologiske forestillinger om verdens sammensætning, og også diskutere de tilhørende videnskabssyn, der følger med disse forestillinger, og herunder særligt diskutere reduktionismeproblematikken. 

Som baggrundstekster til introduktionsforelæsningerne (Reduktionisme-problematikken i biokemi, miljøkemi og nanoteknologi og Bioskepsis og bioetik) har vi valgt Richards Lewontins Science and Simplicity (en anmeldelse af tre bøger i New York Times reviews of Books) samt tre bioetisk orienterede tekster: 

Kasper Lippert-Rasmussen: Moralen som teknologiens nidkære grænsedrager, i ”Der må da være en grænse” (red. af Kasper Lippert-Rasmussen), København: Museum Tusculanums Forlag, 2003, s. 11-39.

Klemens Kappel: Bioteknologi og bioskepsis, i ”Kritik”, nr. 155/156, 2002, s. 127-31.

Claus Emmeche: Berus jer i bioteknologien!, i ”Der må da være en grænse” (red. af Kasper Lippert-Rasmussen), København: Museum Tusculanums Forlag, 2003, s. 69-91. http://alf.nbi.dk/~emmeche/cePubl/2004b.berus03.html 

Til casebehandlingen har vi derudover knyttet følgende tekster:

Journalistiske tekster
1) Torsten Nygård et al.: Indavl og miljøstress – fra bananfluer til husdyr i ”Aktuel naturvidenskab”, nr. 5, 2003, s. 17-20.

2) Steffen Fog: Sejr til modstandere af gensplejsede fødevarer, i ”Information”, 5. juli 2002. 

3) Lone Frank: Skabelsens Mester, i ”Weekendavisen”, 5.-11. december 2003.

4) Lone Frank: Deus ex machina, i “Weekendavisen”, 28. juli - 3. august 2003.

5) Gitte Meyer: Hvorfor formidling ikke bringer videnskaben ind i samfundet, i ”Vidensbase om journalistik”: http://www.cfje.dk/cfje/VidBase.nsf/0/0566fd0b5940f5f8c1256dd300468997?OpenDocument, 2003.

6) Niels Hansen: Når journalisten ringer, i ”Aktuel naturvidenskab” nr. 5, 2003, s. 34-35.

7) Sine Zambach: Medier, kommunikation og ærlighed, 2003

Videnskabsteoretiske tekster
8) Tora Holmberg: Genes, behaviour, and debate – analysing explanatory models through narratives, “VEST”, nr. 1, vol. 16, 2003, s. 5-20.

9) Uddrag af Kim Sterelny og Paul E. Griffiths bog ”Sex and Death: an introduction to philosophy of Biology” bestående af kapitlerne 4 og 5: The Organism Strikes Back og The Developmental Systems Alternative. Disse to kapitler behandler det biologiske arvelighedsbegreb. Kapitel 5 indeholder tillige en radikal holistisk kritik af det moderne genocentiske arvelighedsbegreb, der ser arvelighed som udelukkende knyttet til gener og DNA.

Til casebehandlingen er tilknyttet følgende analyserammer og hjælpespørgsmål
I jeres analyser af casens tekstmateriale kan I anvende nedenstående matrix. Matricens rækker repræsenterer to forskellige syn på videnskab og bioteknologi: Som produkt (dvs. en mængde af viden) hhv. som proces (dvs. det forskere foretager sig). Søjlerne illustrerer to forskellige syn på hvordan man skal formidle bioteknologisk viden: ”Transmissionsmodellen” for videnskabsformidling siger at eksperten, E (her den bioteknologiske forsker) via et givent medie, m (fx den populærvidenskabelige artikel/journalisten) skal søge at overføre sin viden til lægpersoner, L (fx ”almindelige” mennesker, politikere m.v.) ”Dialogmodellen” ligestiller forskellige perspektiver på bioteknologi, som den foreskriver videnskabsformidlende medier at bringe i dialog med hinanden. (Matricen er baseret på Kristian Hvidtfeldt Nielsens oplæg, på Årsmødet i Nationalkomiteen for Videnskabsfilosofi og Videnskabshistorie 2003, fredag den 12. december 2003).

Matrix til kategorisering af videnskabsformidling
	Transmissionsmodellen	Dialogmodellen	
	m
E  L	
E  m  L	
Bioteknologi som produkt			
Bioteknologi som proces			
 
Hvordan indplacerer casens tekstmateriale sig i forhold til hinanden? Problematiserer nogle af teksterne a) transmissions- hhv. dialogmodellen for videnskabsformidling eller b) synet på bioteknologi som produkt hhv. proces? Diskuter herunder ligheder og forskelle mellem Lone Franks og Gitte Meyers opfattelser af forholdet mellem videnskab og offentlighed. Hvem tildeles autoritet i journalisternes artikler? Hvilke typer af viden er i Lone Franks og Gitte Meyers artikler vigtige, og hvilke typer er mindre vigtige – eller direkte uvæsentlige? Hvordan tror I, at Gitte Meyer ville vurdere de forskellige artikler? Mener I, at hun har ret i sin kritik af den måde videnskab præsenteres på i offentligheden? 

Hvilke ladninger og metaforer benytter de vedlagte naturvidenskabsformidlende artikler? Hvad er de udtryk for? 

Hvordan ser forskerne på pressen? Tag eventuelt udgangspunkt i tekst 6 og 7.  

I forsøget på at promovere kortlægningen af de humane genom op igennem 1990’erne argumenterede mange af projektets fortalere for, at man med denne kortlægning ville få en direkte adgang til ”livets bog”. Hvilket videnskabssyn ligger bag en sådan argumentation? Mener I at denne argumentation har fremmet eller skadet bioteknologiens omdømme? 

Hvilke ontologiske forestillinger om gener og arvelighed præger den offentlige debat? Hvad sker der, hvis man accepterer et DST-perspektiv på biologisk arvelighed? Hvad er konsekvensen af en sådan arvelighedsopfattelse for forestillingen om, at det at pille ved gener er et brud på ”Naturens Orden?” Mener I, at det bliver nemmere eller sværere at argumentere for bioteknologi med en sådan arvelighedsopfattelse? Har fortalerne for bioteknologi skudt sig selv i foden ved at vælge et stærkt reduktionistisk udgangspunkt?