Tema 6 –Videnskab og offentlighed  [version (2)] 

(Dette tema er i version (1) udarbejdet af Tom Børsen Hansen, Christian Baron og Sine Zambach, og hentet fra: ”Rapport fra Arbejdsgruppen vedr. kursus i biokemi, kemi, miljøkemi og nanoteknologis videnskabsteori”, Lærergruppen for Fagets Videnskabsteori, Det naturvidenskabelige Fakultet, Københavns Universitet, 15. december 2003. I denne version (2) indgår det i: Theresa S. S. Schilhab, Luis Emilio Bruni, Anders Frøslev Jensen, Christian Baron og Mia Trolle Borup (red): ”Rapport fra Arbejdsgruppen vedr. kursus I fagets videnskabsteori for biologer”, Lærergruppen for Fagets Videnskabsteori, Det naturvidenskabelige Fakultet, Københavns Universitet, 26. maj 2004  [ http://www.nbi.dk/~natphil/FVT ].).

Forskere kritiseres ofte for ikke at formidle deres områder tilfredsstillende til offentligheden. Tema 6 lægger sig i forlængelse af forrige tema, og handler specifikt om samspillet mellem forskere og offentligheden, og eksemplificeres med debatten om eugenik og den moderne bioteknologi. Temaet vil blive behandlet ud fra følgende forskellige dimensioner:

1)	En formidlingsmæssig dimension. Det er sjældent at formidlingssituationen går glat, idet der ikke er klare regler for, hvordan forskning bør formidles, og idet der ofte er skjulte dagsordener hos både forsker og journalist. Her skal de studerende reflektere over de situationer, man som forsker kan risikere at stå i, i mødet med pressen.
2)	En ”demokratisk” dimension. Her er det journalisters og de folkelige bevægelsers tilgang til bioteknologi, der behandles. 
3)	En epistemologisk dimension, hvor det drejer sig om, hvad vi tror vi ved om arvelighed og gener, og dettes betydning for den offentlige debat. Her tages bl.a. reduktionisme-problematikken op.

Til temaet er knyttet to almene videnskabsteoretiske introduktionsforelæsninger. I den første introduktionsforelæsning (”Naturvidenskaben i offentligheden: Formidling eller Samtale”) vil de studerende blive præsenteret for nogle forskellige opfattelser af forholdet mellem videnskab og offentligheden, og herunder Kristian Hvidtfeldt Nielsens matrix til kategorisering af videnskabsformidling (se nedenfor). I den anden introduktionsforelæsning (Bioetik og debatten om transgene mennesker) vil de studerende blive præsenteret for en række forskellige etiske grundpositioner, herunder den såkaldte nyttetik, integritetsetikken og samtaleetikken. De forskellige etiske grundpositioner vil blive relateret til muligheden for at udvikle såkaldte transgene mennesker, dvs. mennesker, der har fået manipuleret dele af deres arveanlæg. Som baggrundstekster til den første forelæsning inddrages forskellige tekster om videnskabsformidling, og til den anden et par etiske tekster. 

Casen inddrager derudover bl.a. følgende tekstmateriale: 

-	Tre ”bioetiske” tekster, hvoraf de to behandler og kritiserer nogle af de mere ”traditionelle” indvendinger imod anvendt bioteknologi, mens den sidste tekst kan opfattes som en ”kritik af kritikken” 
-	To mere ”politiske” tekster om bioteknologi og eugenik.
-	En artikel om eugenikkens historie 
-	Tekster, der diskuterer om den såkaldte IQ-debat, herunder også tekster der behandler lødigheden af påstande om intelligensens arvelighed.

Tema 6 skal overordnet ruste den studerende til at stå som repræsentant for sit fag i en formidlingssituation, samt eksplicit at overveje forskerens rolle i samfundet.

Til de studerende:

Tema 6 handler om samspillet mellem forskere og offentligheden; det forholder sig både til allerede behandlede ”interne” videnskabsteoretiske spørgsmål – f.eks. om hvad vi ved eller mener at vide omkring en given videnskabelig problemstilling – og til problemstillinger, der knytter sig til ekspertudtalelser i offentligheden, herunder følgende tre dimensioner: 

(1)	En formidlingsmæssig dimension. Her skal I reflektere over de situationer, man som forsker og som videnskabelig autoritet kan risikere at komme i, i mødet med pressen. Den problematik er primært forbundet til forholdet mellem ekspert og lægmand. Der findes ikke nogen klare regler for, hvordan forskning skal formidles, hvorfor en formidlingssituation, der involverer ekspertudsagn, sjældent er uproblematisk. I relation til denne dimension skal I analysere og vurdere forskellige opfattelser af (og konkrete eksempler på) videnskabsformidling om bioteknologi, skrevet af forskellige videnskabsjournalister.
(2)	En politisk/demokratisk dimension. Her skal I analysere og vurdere den rolle, som ekspertviden og videnskabelig autoritet spiller/bør spille i den offentlige debat. Den centrale problematik er her forbundet til mødet mellem forskellige typer af viden og interesser. Kan den naturvidenskabeligt baserede faglighed anses for én ud af flere af relevante fagligheder i den offentlige debat om bioteknologi? Og giver det overhovedet mening at tale om dén naturvidenskabelige faglighed? Derudover er den bioteknologiske debat selvfølgelig præget af en hel vifte af andre politiske med- og modspillere, herunder politikere, medier, folkelige bevægelser og firmaer, med hver deres særinteresser i bioteknologi.
(3)	En erkendelsesteoretisk dimension. Her skal I primært reflektere over forholdet mellem den offentlige debat om bioteknologi og moderne eugenik og den interne videnskabelige debat om arvelighed og gener. Den centrale problematik er forholdet mellem, hvad der i den offentlige debat anses for at være kendt viden, og de bagvedliggende ”interne” videnskabelige, og videnskabsteoretiske forudsætninger, der ligger til grund for denne viden. I relation til denne dimension skal I analysere og vurdere nogle af de grundlæggende ontologiske forestillinger om naturen af levende væsener og arv, og også diskutere det tilhørende videnskabssyn, der følger med disse forestillinger, og herunder særligt diskutere reduktionismeproblematikken. 

Case: Den offentlige debat om bioteknologi og moderne eugenik
Som case til dette tema har vi valgt den den offentlige debat om bioteknologi og moderne eugenik. ”Eugenik” er et noget ældre fremmedord, der i sin anvendelse er blevet oversat til ”arvehygejne”. Udtrykket indebærer, at det skulle være muligt at forbedre (eller undgå at forværre) menneskers egenskaber ved at kontrollere deres reproduktion. Denne tanke optog en del og ledte i mange lande, herunder Danmark, i 1920’erne og 1930’erne til indførelsen af sterilisationslove, efter hvilke såkaldte degenerede, undermålere og åndssvage (der i datidens opfattelse bl.a. omfattede bøsser og kriminelle) kunne tvangssteriliseres. Denne praksis kom senere i voldsom modvind bl.a. i kølvandet på anden verdenskrigs rædsler, og den senere seksuelle frigørelse i 1960’erne. ”Milde” eugeniske tiltag praktiseres imidlertid stadig idag i vores samfund, og inkluderer så ”hverdagsagtige” ting som brugen af prævention, fosterdiagnosticering og retten til fri abort. I de senere år er diskussionen om ønskeligheden af eugeniske tiltag blusset op igen i forbindelse med den moderne bioteknologis udvikling, og de potentielle muligheder, den giver for at manipulere med menneskers gener og reproduktion. Et vigtigt element i alt dette her er naturligvis også hvilke videnskabelige baggrundsscenarier, der er tilstede i den offentlige debat. Hvad kan faktisk lade sig gøre, og hvad kan ikke lade sig gøre, ved at manipulere med menneskers gener? Hvor meget er arveligt eller ”genetisk bestemt”? Som I skal se er der forskellige vurderinger af dette spørgsmål til stede i såvel den offentlige som den videnskabelige debat – både af svaret, og af hvorvidt spørgsmålet er stillet rigtigt. 

Til temaet er knyttet to almene videnskabsteoretiske introduktionsforelæsninger. I den første introduktionsforelæsning (Naturvidenskaben i offentligheden: Formidling eller Samtale) vil I blive præsenteret for nogle forskellige opfattelser af forholdet mellem videnskab og offentligheden. Med udgangspunkt i forelæsningsteksterne vil denne forelæsning præsentere nogle forskellige forestillinger om hvilken rolle videnskaben bør spille i forhold til offentligheden, samt distinktionen mellem transmissionsmodellen og dialogmodellen for videnskabsformidling. Som baggrundstekst til den første almene introduktionsforelæsning har vi udvalgt to tekster. For det første Niels Hansens Når journalisten ringer, fra ”Aktuel naturvidenskab” nr. 5, 2003, s. 34-35. Niels Hansen er uddannet geolog og ansat som pressechef på Danmarks Meteorologiske Institut. For det andet Gitte Meyers artikel Hvorfor formidling ikke bringer videnskaben ind i samfundet. Også Gitte Meyer er videnskabsjournalist, men er oprindeligt uddannet som politisk journalist. Hendes tekst er skrevet til journalister og kan findes i Vidensbase om journalistik” (http://www.cfje.dk/cfje/VidBase.nsf/0/0566fd0b5940f5f8c1256dd300468997?OpenDocument).

I den anden introduktionsforelæsning (Bioetik og debatten transgene mennesker) vil I blive præsenteret for en række forskellige etiske grundpositioner, herunder den såkaldte nyttetik, integritetsetikken og samtaleetikken. De forskellige etiske grundpositioner vil blive relateret til muligheden for at udvikle såkaldte transgene mennesker, dvs. mennesker der har fået manipuleret med dele af deres arveanlæg. Som baggrundstekst har vi valgt to forelæsningstekster. For det første et uddrag af debatoplægget De genteknologiske valg (kapitel 7: Etiske synspunkter i vurderinger i bioteknologi, s. 99-108) der er udarbejdet fra den såkaldte BioTIK-gruppe, der er nedsat af folketinget med det formål ”at sikre en god debat og dialog om bioteknologi på et etisk grundlag.” For det andet har vi valgt artiklen Transgene Mennesker – er det etisk acceptabelt at gribe ind i menneskelige arveanlæg af filosoffen Peter Sandøe. Teksten stammer antologien
Gén-vejen. Biologien før og nu, der blev udgivet at Det Etiske Råd i 1992.

Til casebehandlingen er derudover knyttet følgende tekster:

1) Kasper Lippert-Rasmussen: Moralen som teknologiens nidkære grænsedrager, i ”Der må da være en grænse” (red. af Kasper Lippert-Rasmussen), København: Museum Tusculanums Forlag, 2003, s. 11-39.

2) Klemens Kappel: Bioteknologi og bioskepsis, i ”Kritik”, nr. 155/156, 2002, s. 127-31.

3) Claus Emmeche: Berus jer i bioteknologi!, i ”Der må da være en grænse” (red. af Kasper Lippert-Rasmussen), København: Museum Tusculanums Forlag, 2003, s. 69-91.

4) Erik Schroll-Fleischer: Eugenik – forædling af mennesket, i Naturens Historiefortællere, (red. N. Bonde, J. Hoffmeyer, Bind 2: 496-515 

5) Olaf Nielsen Er intelligens arvelig?, BioZoom nr 1, 1998: 3-5

6) Uddrag af Lone Franks bog debatbog om bioteknologi Det nye liv – Opgør med usund skepsis og politisk uansvarlighed (kapitel 7: Generne i vore hoveder. 128-166). 

7) Diane B. Pauls essay: The nine lives of discredited data, fra essaysamlingen The Politics of Heredity: 37-52. State University of New York Press, 1998 

8) Diane B. Pauls essay: Eugenic anxieties, Social Realities and Political Choices, fra essaysamlingen The Politics of Heredity: 95-115 

9) Uddrag af Claus Emmeches bog Information i naturen – fra gener til organismer (afsnittet Den kvantitative genetik: s. 96-98)

10) Tora Holmberg: Genes, behaviour, and debate – analysing explanatory models through narratives, “VEST”, nr. 1, vol. 16, 2003, s. 5-20.

Til casebehandlingen er tilknyttet følgende analyserammer og hjælpespørgsmål
I jeres analyser af casens tekstmateriale kan I anvende nedenstående matrix. Matricens rækker repræsenterer to forskellige syn på videnskab og bioteknologi: Som produkt (dvs. en mængde af viden) hhv. som proces (dvs. det forskere foretager sig). Søjlerne illustrerer to forskellige syn på, hvordan man skal formidle bioteknologisk viden: ”Transmissionsmodellen” for videnskabsformidling siger, at eksperten, E (her den bioteknologiske forsker) via et givent medie, m (fx den populærvidenskabelige artikel/journalisten) skal søge at overføre sin viden til lægpersoner, L (fx ”almindelige” mennesker, politikere m.v.) ”Dialogmodellen” ligestiller forskellige perspektiver på bioteknologi, som den foreskriver videnskabsformidlende medier at bringe i dialog med hinanden. (Matricen er baseret på Kristian Hvidtfeldt Nielsens oplæg, på Årsmødet i Nationalkomiteen for Videnskabsfilosofi og Videnskabshistorie 2003, fredag den 12. december 2003).

Matrix til kategorisering af videnskabsformidling
	Transmissionsmodellen	Dialogmodellen	
	m
E  L	
E  m  L	
Bioteknologi som produkt			
Bioteknologi som process			
 
Hvordan indplacerer casens tekstmateriale sig i forhold til hinanden? Problematiserer nogle af teksterne a) transmissions- hhv. dialogmodellen for videnskabsformidling eller b) synet på bioteknologi som produkt hhv. proces? Diskuter herunder ligheder og forskelle mellem Niels Hansens, Lone Franks og Gitte Meyers opfattelser af forholdet mellem videnskab og offentlighed. Hvem tildeles autoritet i disse artikler? Hvilke typer af viden er i Lone Franks og Gitte Meyers tekster vigtige, og hvilke typer er mindre vigtige – eller direkte uvæsentlige? Hvordan tror I, at Gitte Meyer ville vurdere de forskellige artikler? Mener I, at hun har ret i sin kritik af den måde videnskab præsenteres på i offentligheden? 

Hvilke ladninger og metaforer benytter de vedlagte naturvidenskabsformidlende artikler? Hvad er de udtryk for? 

Hvordan ser forskerne på pressen? Tag eventuelt udgangspunkt i Niels Hansens tekst.

Diskutér og vurdér følgende passage i tekst 6: ”Den videnskabelige evidens bliver imidlertid stadig vanskeligere at se bort fra. Det vælter ud med data, som viser, at snart sagt enhver facet af det, der sker på indersiden, har en grad af arvelighed. Større eller mindre. Det er ikke mindst de klassiske tvillingestudier, som kan afsløre genetisk indflydelse.” Mener I, på baggrund af analyserne i tekst 5, 7, 8, 9 og 10 at den troværdighed som Lone Frank her tildeler disse videnskabelige resultater er berettiget? 

Hvilke etiske grundpositioner optræder i de forskellige tekster? Er der nogen sammenhænge mellem valget af etisk grundposition og videnskabsteoretisk udgangspunkt, herunder f.eks. om skribenten overordnet er positiv eller skeptisk overfor gyldigheden af den viden, der frembringes?

Er der forskelle mellem hvordan begreberne frihed og tvang opfattes i de forskellige tekster (hint: tekst 8 har diskussion af forskellige politiske ideologiers tilgang til tvang). Hvilke konsekvenser får det for debatten om forældres ret til at manipulere med deres afkoms arvemasse, hvis man:
a)	Tager udgangspunkt i en opfattelse af tvang, der mener at dette begreb må implicere andre menneskers indgriben i de valg en person kan foretage.
b)	Tager udgangspunkt i en opfattelse af tvang, der accepterer at en situationen kan være lige så tvingende for hvilke valg en person kan foretage, som andre menneskers indgriben.

Hvilke ontologiske forestillinger om gener og arvelighed præger den offentlige debat? Hvad sker der, hvis man accepterer et DST-perspektiv på biologisk arvelighed som behandlet i tema 3? Hvad er konsekvensen af en sådan arvelighedsopfattelse for forestillingen om, at det at pille ved gener er et brud på ”Naturens Orden?” Mener I, at det bliver nemmere eller sværere at argumentere for transgene mennesker med en sådan arvelighedsopfattelse? Har fortalerne for bioteknologi skudt sig selv i foden ved at vælge et stærkt reduktionistisk udgangspunkt?

Tema 6 – til underviserne:

Se den indledende introduktion ovenfor s. 1-2.