Tema 10 -Teoriladethed og videnskabelig begrebsdannelse 

(Dette tema er hentet fra: Theresa S. S. Schilhab, Luis Emilio Bruni, Anders Frøslev Jensen, Christian Baron og Mia Trolle Borup (red): ”Rapport fra Arbejdsgruppen vedr. kursus I fagets videnskabsteori for biologer”, Lærergruppen for Fagets Videnskabsteori, Det naturvidenskabelige Fakultet, Københavns Universitet, 26. maj 2004  [ http://www.nbi.dk/~natphil/FVT ]). 

Formålet med tema 10 er at demonstrere, at videnskab altid er funderet på et sæt af antagelser, der spiller en rolle for såvel forsøgsdesign som for fortolkning af resultater. Teoriafhængigheden viser sig både i en bredere og i en snæver forstand. I den bredere forstand indgår bl.a. hvordan vores biologiske oprindelse og det menneskelige kognitive system bestemmer, hvad vi overhovedet kan opfatte og erkende. Derfor berøres fænomener som tavs viden og begrebsliggørelse. Teoriafhængighed i snæver forstand drejer sig om videnskabelig forforståelse og nødvendigheden af at prioritere i den uendelige mængde information, der findes i enhver eksperimentel situation. 

Til den generelle videnskabsteoretiske forelæsning har vi valgt Chalmers’ kapitel om ’Observationers teoriafhængighed’, Finn Collins ’Videnskabsfilosofi’ og uddrag fra Harry Collins’ ’Changing order’. 
 
I den biologiske forelæsning er fokus på bevidsthed og især på problemerne med koblingen mellem den fysikalistiske og oplevelsesmæssige (fænomenologiske) tilgang. (Diskussionen er vigtig, fordi biologer i højere grad end andre bliver nødt til at operere med forskellige teorirammer, f.eks. også i forbindelse med diskussionen om livets opståen). Den naturvidenskabelige tilgang til bevidsthedsproblemet viser umuligheden af at beskrive alt i samme ’sprog’ på grund af splittelsen mellem førstepersons- og trediepersonsperspektivet. Vi har nemlig kun adgang til andres bevidsthed ud fra et distanceret perspektiv, tredjepersonsperspektivet (der også altid er videnskabens perspektiv), mens bevidsthed som fænomen er interessant i sin egenskab af førstepersonsoplevelse. Til den biologiske forelæsning har vi valgt filosoffen Daniel Dennett’s ’Who's On First? og Theresa Schilhab’s Out of your mind – epistemological and ontological consciousness and the question of anthropomorphism.

Vi har valgt casen om Gallup’s spejlforsøg indenfor den komparative psykologi (se appendiks 1). Forsøget blev designet til at påvise bevidsthed hos højerestående menneskeaber, men har splittet forskerne i flere lejre. Den videnskabelige litteratur er fyldt med diskussioner om ’det rigtige’ forsøgsdesign og forslag, der omhandler tilladelige fortolkninger.Teksterne til casen består af Gallup’s ’Can animals empathize?’ og ’Chimpanzees: self-recognition. Desuden teksten af Epstein et. al ‘"Self-Awareness" in the Pigeon’ og igen Dennett’s tekst, der også bruges til den biologiske forelæsning (se fodnote 4).

De studerende vil under tema 10 blive gjort bekendt med, hvordan forskerens forudfattede antagelser indvirker på såvel udtænkningen af konkrete forsøg, som på udlægningen af de opnåede resultater, og at det derfor er vigtigt at gøre sig sine antagelser klart før man går igang med undersøgelserne. De vil desuden blive præsenteret for sammenhængen mellem implicitte antagelser og videnskabelig begrebsdannelse. Derved bliver de bedre rustet til at forholde sig kritisk til såvel andres som egen forforståelse i en videnskabelig sammenhæng.

Til de studerende:

Videnskabelig erkendelse begynder med simple observationer, der kan gennemføres af enhver, hvis bare omstændighederne bag observationerne beskrives klart nok. Eller gør den? 

Myten om den videnskabelige aktivitet som en teorineutral beskæftigelse er svær at udrydde. Bl.a. fordi den har været brugt som løftestang for påstanden om, at videnskaben producerer objektiv og dermed mere sikker viden. Og det er jo tilfældet, at vi generelt er mere lydhøre over for f.eks. bromatologens råd om at vaske hænder og spækbræt grundigt for at undgå salmonella, end over for astrologens råd om at undgå fjerkræ på bestemte ugedage. Vi har simpelthen mere tiltro til den viden, som bromatologen baserer sit råd på, end til den viden som astrologen baserer sit på. Bromatologens viden er ganske simpelt mere objektiv. Men, som I allerede hørte under tema 7, er begrebet ’objektivitet’ flertydigt. I dette tema bliver begrebet især knyttet til forforståelse og teoriladethed, særligt i forbindelse med grænserne for vores erkendelse. 

De fleste kan være enige om, at der er grundlæggende forskel på bromatologens og astrologens viden. Men hvorfor kan den videnskabelige viden tilsyneladende bedre gøre krav på objektivitet end dagligdags eller f.eks. astrologisk viden. Hvad er forskellen på de to typer viden? Et typisk svar peger på, at mens dagligdags og ikke-videnskabelig viden er baseret på enkeltstående iagttagelser (og dermed kun er fremkommet, fordi et helt bestemt perspektiv er blevet anlagt på sagen) og derfor ikke kan generaliseres, opnås videnskabelig viden ved systematiske iagttagelser. F.eks. baserer videnskabelig viden sig ikke på en enkelt observation, men derimod på mange. Og som sikring mod at iagttagelsen skulle skyldes den enkelte forskers forudindtagethed, skal observationerne også helst kunne gennemføres af forskellige uafhængige observatører. Heri ligger dels, at videnskabsmanden gennem sin metodiske tilgang til virkeligheden, afdækker virkelighedens bestanddele og deres indbyrdes sammenhænge uden brug af teorier. Dels, at virkeligheden ligger lige foran os og hvis vi bare er omhyggelige har vi adgang til dens hemmeligheder. Det er en af årsagerne til, at videnskabelige artikler altid indeholder et udførligt afsnit om metodevalg og arbejdsprocedure. Til grund for den omstændelige beskrivelse ligger nemlig ideen om resultaternes almengyldighed. Enhver kan på den måde anskaffe sig de nødvendige materialer, udføre forsøgene og dermed eftergøre resultaterne. 

Selvom de færreste videnskabsfolk vil nikke genkendende til en så naiv udlægning af, hvad deres arbejde består i og hvordan det udføres, dukker forestillingen om teorineutral objektivitet op i forskellige forklædninger i den naturvidenskabelige selvforståelse. Netop dette forhold er casen i tema 10 et godt eksempel på. 

I vil under tema 10 se, hvordan forskerens forudfattede og ofte implicitte antagelser indvirker på såvel udtænkningen af konkrete forsøg, som på udlægningen af de opnåede resultater. Og I vil blive præsenteret for sammenhængen mellem implicitte antagelser og videnskabelig begrebsdannelse. I bliver derved bedre rustet til at forholde Jer kritisk til såvel andres som jeres egen forforståelse i det videnskabelige arbejde.

Forelæsningsresuméer og litteratur
Tema 10 består således af den generelle videnskabsteoretiske forelæsning, der handler om forholdet mellem teoriladethed og begrebsdannelse. I den biologiske forelæsning går vi tæt på det videnskabelige bevidsthedsbegreb og i casen, hvordan begrebet empirisk er blevet grebet an inden for spejlforsøgsparadigmet.

I den generelle videnskabsteoretiske forelæsning diskuteres forskellige former for teoriladethed og begrebsdannelse. Der skelnes mellem teoriladethed i både en bred og en mere snæver forstand. Når man fremhæver visse træk på bekostning af andre, gør man i det skjulte anvendelse af en ’teori’, der perspektiverer og dermed legitimerer fokus for den videnskabelige undersøgelse. Teorien udstikker rammerne for, hvordan det videnskabelige ’landskab’ ser ud ved helt konkret at udpege de fænomener og træk ved ’virkeligheden’, som er relevante. Videnskabelig objektivitet kommer altså ikke i kraft af en fuldstændig teorineutralitet.

Som forelæsningstekst til den almene videnskabsteoretiske introduktionsforelæsning ’Teoriladethed og videnskabelig begrebsdannelse’ har vi valgt:

1) Observationers teoriafhængighed i Chalmers, A. F. (2003). Hvad er videnskab? : en indføring i moderne videnskabsteori. Gyldendal: København ss. 22-37.
 
2) Collin, Finn (1993). Videnskabsfilosofi. Museum Tusculanums Forlag; København, ss. 9-20.

3) Collins, H. M. (1992). Changing order. University of Chicago Press: Chicago, ss. 28-49

Den biologiske forelæsning under tema 10 fokuserer på bevidsthed. Dels fordi bevidsthedsfænomenet er særligt interessant for den biologiske videnskabsteori, da problemerne med koblingen mellem den fysikalistiske og oplevelsesmæssige (fænomenologiske) tilgang træder tydeligt frem. (En problematik, der er central for biologien i kraft af gåden om livet). Dels fordi den naturvidenskabelige tilgang til bevidsthedsproblemet klart demonstrerer umuligheden af at beskrive alt i samme ’sprog’. Her tænkes på splittelsen mellem førstepersons- og tredjepersonsperspektivet. Vi har nemlig kun adgang til andres bevidsthed ud fra et distanceret perspektiv, tredjepersonsperspektivet (der også altid er videnskabens perspektiv), mens bevidsthed som fænomen er interessant i sin egenskab af førstepersonsoplevelse.

Til den biologiske introduktionsforelæsning om bevidsthed er benyttet:

4) Dennett, Daniel (2003). Who's On First? Heterophenomenology Explained, Journal of Consciousness Studies, Special Issue: Trusting the Subject? (Part 1), 10, No. 9-10, ss.19-30.

 5) Schilhab, Theresa (2003). Out of your mind – epistemological and ontological consciousness and the question of anthropomorphism. Evolution and Cognition Vol. 9 (no. 1), ss. 49-56.

Case: Gallup’s spejlforsøg
Udgangspunktet for casen og temaet er spejlforsøgene udviklet af Gordon C. Gallup Jr. i slutningen af 60’erne. Forsøgsparadigmet blev designet til at påvise bevidsthed hos højerestående menneskeaber. I den oprindelige udgave af testen har aben selvbevidsthed, hvis den består en såkaldt mark-test. Gallup m. fl. har af den vej fundet selvbevidsthed hos chimpanser, bonoboer og orangutanger, mens makakker, gibboner og gorillaer ikke kan tilskrives selvbevidsthed, hvilket har ført til påstanden om et ’kognitivt gap’ mellem store menneskeaber og resten af det levende. Resultaterne er blevet forsøgt eftergjort med vekslende held. F.eks. viser det sig, at ikke alle menneskeaber kan bestå testen og at f.eks. delfiner og cotton-top tamariner (lille egernabe) består modificerede tests. Det har splittet forskerne i flere lejre og den videnskabelige litteratur er fyldt med diskussioner om ’det rigtige’ forsøgsdesign og forslag, der omhandler tilladelige fortolkninger, som enten afskriver spejlforsøgsparadigmet eller anerkender det.

I denne case skal I dels beskæftige jer med, hvordan forskerens forantagelser konkret indvirker på såvel udtænkningen af forsøgsparadigmet, som på udlægningen af de opnåede resultater. Dels med begrebsdannelse. Fokus er her på, hvordan muligheden for at erkende bevidsthedsfænomenet og begrebet for bevidsthed hænger sammen. 

Til casebehandlingen benyttes følgende tekster:

6) Gallup, G. G. Jr. (1998). Can Animals Emphatize? Scientific American Presents, 9, Available online http.www.sciam.com/specialissues/1198intelligence/1198gallup.html.

7) Gallup, G. G. Jr. (1970). Chimpanzees: Self-Recognition. Science. 167; ss. 86-87.

8) Epstein, Robert, Lanza, Robert P. & Skinner, B. F. (1981). "Self-Awareness" in the Pigeon. Science, 212, ss. 695-696.

9) Dennett, Daniel (2003). Who's On First? Heterophenomenology Explained, Journal of Consciousness Studies, Special Issue: Trusting the Subject? (Part 1), 10, No. 9-10, ss.19-30.

Spørgsmål:

I.	I Gallup’s to artikler; ’Can Animals emphatize?’, og ’Chimpanzees: Self-Recognition’, og i Epstein’s et. al.’s ’"Self-Awareness” in the Pigeon’, ligger nogle forantagelser om bevidsthedsbegrebet skjult. 

a.	Hvordan skal chimpanserne ifølge Gallup’s ’Chimpanzees: Self-Recognition’ opføre sig for at blive kaldt bevidste?
b.	Hvad skal duerne tilsvarende gøre ifølge Epstein et. al?
c.	Hvad er hovedbudskaberne i Epstein et al’s artikel ?
d.	Diskutér om der basalt set er tale om samme forsøgsopstilling i de to forsøg. Hvilke krav bør generelt opfyldes? 

II.	Gallups artikel refererer bl.a. til empati og ’theory of other mind’, mens Epstein et. al refererer til adfærd.

a.	Hvordan påvirker det hhv. Gallup’s og Epstein et. al’s udlægning af bevidsthedsbegrebet.
b.	Hvilke organismer tror I f.eks., ifølge deres begreb om bevidsthed, er bevidste? 
c.	Hvad mener Gallup, han kan udlede ud fra adfærd?
d.	Hvad mener Epstein et. al kan udledes ud fra adfærd?
e.	Hvordan forholder hhv. Gallup og Epstein et al. sig (godt nok implicit) til førstepersons- og trediepersonsperspektivet?

III.	Naturvidenskabelig bevidsthedsforskning støtter sig i stigende grad på billeddannelsesteknikker, der viser ’tankens anatomi’. Såkaldte ’eliminative materialister’ som f.eks. Daniel Dennett sætter deres lid til, at nye neurovidenskabelige landvindinger vil kunne forklare, hvorfor bevidste tilstande føles på en bestemt måde.
 
a.	Hvordan forholder de nye hjerneskanningsteknikker sig med hensyn til konflikten mellem første- og tredjepersonsperspektivet? 
b.	Diskutér om forskellige begrebsliggørelser (’oversættelser’) for bevidsthedsfænomenet kan være mere eller mindre gode og hvordan man evt. forbedrer dem.
c.	Har det betydning for den begrebslige ’oversættelse’, at bevidsthedsfænomenet er fysisk ’uhåndterligt’? 
d.	Giver det mening at tale om mere eller mindre objektive beskrivelser af bevidsthed?
e.	Adskiller bevidsthedsfænomenet sig fra andre naturvidenskabelige fænomener - f.eks. fysiske mikrofænomener, der også skal erkendes ved indirekte metoder? I givet fald hvordan adskiller fænomenet sig fra andre fænomener i det hele taget.
f.	Givet erkendelse af førstepersonsperspektivet er en umulighed, er den ’behavioristiske’ løsning, som Epstein et al. indirekte slår til lyd for da en løsning?
g.	Hvilke muligheder synes I der er for at undersøge bevidsthed videnskabeligt?

Tema 10 –fortsat

Til underviseren:

Et væsentligt element i al videnskabeligt arbejde er at sætte visse træk ved virkeligheden under lup med det formål at undersøge sammenhænge, kompleksitetsniveauer og evt. basale komponenter. Denne fokusering indebærer imidlertid vigtige videnskabsteoretiske aspekter, der problematiserer en naiv realismeopfattelse af videnskab. Fremhævelsen af nogle træk på bekostning af andre indebærer f.eks. anvendelse af en teori, der perspektiverer og dermed legitimerer fokus for den videnskabelige undersøgelse. Teorien udstikker rammerne for, hvordan det videnskabelige ’landskab’ ser ud ved helt konkret at udpege de fænomener og træk ved ’virkeligheden’, som er relevante. Teoribegrebet skal dermed forstås bredt. Det drejer sig såvel om Gadamers forforståelse, der oprindeligt er et hermeneutisk begreb, som om videnskabelige fuldblodsteorier verden - af biologiske, paradigmatiske eller sociologiske grunde - inddeles efter.

Generel videnskabsteoretisk forelæsning
Teori i bred forstand
Forelæsningen bør indledes med at diskutere, hvad viden er ud fra den teoriladethed, der opstår pga. vores biologiske forudsætninger. Dels i form af vores konstitution som carbonbaserede organismer eksemplificeret ved perceptionsevner - virkeligheden er allerede ’fortolket’ i kraft af vores kognitive evner (á la Kant), dels i form af tidligere læring.

a)	Mennesket er ikke en LaPlace’sk dæmon med omnisciente egenskaber – Vores nervesystem er f.eks. indrettet efter at udnytte ganske særlige informationskilder. Vi oplever i gestalter. Eksemplificeringer ved f.eks. Rubins vase. Litteratur ved f.eks. Chalmers kap. 3.

b)	Gadamers og hermeneutikkens diskussion om fordomme og forforståelse.
Litteratur f.eks. Gadamers Sandhed og metode, eller tekstafsnit i Politikens introduktion til moderne filosofi og videnskabsteori (om hermeneutikkens hypotetisk-deduktive metode)  

Begrebsliggørelse og idealisering
Forelæsningen fortsætter med at diskutere teoriladethed i forbindelse med begrebsdannelse og brug af videnskabelige idealer. 

c)	Udpegningen af fænomener sker bl.a. ved at ’italesætte’ virkeligheden, dvs. beskrive den i et symbolsystem. Ved denne ’oversættelse’ optræder virkeligheden i en ’ny form’. Spørgsmålet er, om der er kongruens mellem virkelighedens fænomen og oversættelsen? Hvilke egenskaber ved fænomenet er erkendt, når det oversættes. Tænk f.eks. på hvad begrebet ’æble’ udpeger, i forhold til æblet som en del af en kontekst. 

d)	Ved at beskrive de relevante fænomener udgrænser vi virkeligheden. Det vil sige, at vi trækker bestemte fænomener ud af deres sammenhænge. Forholdet kan demonstreres med Finn Collins diskussion om idealisering. Hvis videnskabelige beskrivelser er bundet til ganske bestemte situationer, hvor visse sammenhænge nødvendigvis må forblive ufortalte, bliver problemet, hvordan vi går fra det partikulære til det generelle. Teoriladethed bliver her koblet til induktionsproblemet.

Teori i snæver forstand
Forelæsningen afsluttes med at beskrive den teoriladethed, der angår vores ubevidste videnskabelige grundantagelser og deres indflydelse på, hvilke parametre vi anser for videnskabeligt relevante.

a)	Når man f.eks. beskriver videnskabelige erkendelser og diskuterer kausale forbindelser er der særlige makrofænomener, man lægger mærke til. 

b)	Diskussion om ikke-bevidste og bevidste processer (omfanget af tavs viden i forhold til analytisk viden). Umuligheden af at omsætte alt hvad man ved til eksplicit viden. Denne diskussion læner sig op af problemet om fuldstændig reproducerbarhed. Kap. 2 i videnskabssociologen Harry Collins’ bog Changing order og artiklen Videnskaben i hænderne af Theresa Schilhab & Niels Hansen kan muligvis bruges i denne sammenhæng.

Biologisk-specifik forelæsning – Fokus på bevidsthed
Den biologiske forelæsning under tema 10 fokuserer på bevidsthed. Dels fordi bevidsthedsfænomenet er særligt interessant for den biologiske videnskabsteori, da problemerne med koblingen mellem den fysikalistiske og oplevelsesmæssige (fænomenologiske) tilgang træder tydeligt frem. (En problematik, der er central for biologien i kraft af gåden om livet). Dels fordi den naturvidenskabelige tilgang til bevidsthedsproblemet klart demonstrerer umuligheden af at beskrive alt i samme ’sprog’. Her tænkes på splittelsen mellem førstepersons- og tredjepersonsperspektivet. Vi har nemlig kun adgang til andres bevidsthed ud fra et distanceret perspektiv, trediepersonsperspektivet (der også altid er videnskabens perspektiv), mens bevidsthed som fænomen er interessant i sin egenskab af førstepersonsoplevelse. Tredjepersonsperspektivet er bundet til at forholde sig til bevidsthedsfænomenet i medieret form. Det vil sige, at netop i forbindelse med bevidsthed bliver begrebsliggørelsen og ’oversættelsen’ til et videnskabeligt ordforråd dræbende for fastholdelsen af indholdet. Begrebsliggørelsen selekterer bestemte parametre (de, der er synlige i trediepersonsperspektivet) og bortskaffer andre.

De videnskabelige muligheder (og mulighederne i det hele taget) for at beskrive bevidsthed går via tredjepersonsperspektivet, dvs. at vi er bundet til at slutte fra verbal og nonverbal adfærd til mentale tilstande. Denne problemstilling kan indeholde følgende delaspekter, der bør indgå i forelæsningen:

•	Epistemologiske konsekvenser. Bevidsthedsbegrebet bliver nemlig formet af den adgang, vi har til fænomenet. Helt konkret refererer bevidsthedsbegrebet til adfærdskriterier. Begrebets ontologiske bestemmelse bliver dermed dubiøs. Her kan benyttes artikel af filosoffen Daniel Dennett og diskussion af forholdet mellem bevidsthed baseret på hhv. førstepersons- og tredjepersonskriterier af Theresa Schilhab. 

•	Bevidsthedsbegrebet, der formes af adfærdskriterier har stærkt begrænset applikationsværdi. 

Bevidsthed bliver sat lig adgangen til bevidsthed. Her bruges f.eks. Druds Overvindelsen af arven fra Descartes. Begrænsningen er uforenelig med den evolutionære tilgang til udviklingen af yderst komplekse fænomener og demonstrerer kontroversen mellem forskellige teoretiske positioner. 

•	Diskussion om forholdet mellem materie og oplevelse. Kan tredjepersonsperspektivet indfange oplevelseskvaliteten ved mentale tilstande? Hvordan kan materie give ophav til oplevelser? Kort diskussion af det kartesianske verdensbillede og problemer der opstod herefter. Her kan f.eks. anvendes første afsnit af Burwood et. al.

•	Forholdet mellem folkepsykologi og begrebsdannelse. Behovet for videnskabelige forklaringer af mentale tilstande bygger oven på folkepsykologiske forklaringer. Vil videnskabelige forklaringer restløst kunne oversætte folkepsykologiske begreber? Både til det ovenstående og nærværende punkt anvendes et afsnit fra filosoffen Patricia Churchland’s bog ’Neurophilosophy’ .

Casen om Gallup’s spejlforsøg
Gallup’s spejlforsøg er et eksempel på, hvordan bevidsthedsbegrebet defineres ud fra metoden, som defineres ud fra en antagelse om, hvad bevidsthed er. Casen sætter forholdet mellem teoriladethed, begrebsdannelse og observationer på spidsen.
Men casen lægger også op til en diskussion om, hvorvidt der er grænser for vores erkendelse, hvordan vi naturvidenskabeligt kan håndtere ’det fænomenologiske’ og hvordan de nye neurovidenskabelige teknikker står sig mht til at komme nærmere en ’sandhed’ om vores bevidsthed.