Tema 11 -Social ansvarlighed og naturvidenskab
(Dette tema er hentet fra: Theresa S. S. Schilhab, Luis Emilio Bruni, Anders Frøslev Jensen, Christian Baron og Mia Trolle Borup (red): ”Rapport fra Arbejdsgruppen vedr. kursus I fagets videnskabsteori for biologer”, Lærergruppen for Fagets Videnskabsteori, Det naturvidenskabelige Fakultet, Københavns Universitet, 26. maj 2004  [ http://www.nbi.dk/~natphil/FVT ]). 

Dette tema består af en generel forelæsning om udviklingen af social ansvarlighed i naturvidenskaben og en forelæsning, der handler om specifikke sager vedrørende social ansvarlighed i biologi og bioteknologi. I øvelsesgangen tilknyttet de to forelæsninger behandles spørgsmål om social ansvarlighed i videnskab generelt, og mere konkrete spørgsmål omkring GMO’er, sundhed, bæredygtighed og ”biosafety”.  
Gennem den første forelæsning og de anbefalede tekster, skulle den studerende kunne opnå en bred orientering om forholdet mellem den videnskabelige forskning og udviklingen af nye teknologier og foreskrifter, og den form for social ansvarlighed individuelle videnskabsmænd og videnskabelige kredse forventes at praktisere i dag.

I dag er det meget svært at finde videnskabelige, teknologiske eller industrielle områder, hvor man ikke på den ene eller den anden måde er involveret i en sag vedrørende miljø og social ansvarlighed. De mest visionære industrier er sig meget bevidste om de nødvendige skridt, der skal til for at kunne overleve i denne kontekst, fordi der i offentligheden er en øget interesse omkring de økologiske spørgsmål. Begrebet ”korporativ social ansvarlighed” er blevet en hovedtendens i forretningsverdenen, men hvad med videnskaben? Hvordan tilpasser videnskaben og de videnskabelige kredse sig til denne virkelighed? Hvilket socialt ansvar har forskere og forskningsinstitutioner i denne sammenhæng? Hvilket ansvar har videnskaben haft for at informere samfundet om de affødte miljø- og sociale problemer? Hvilket ansvar har den haft med hensyn til at skabe dem? Dette er nogle af hovedspørgsmålene den introducerende forelæsning vil stille med henblik på at kontekstualisere den nuværende debat om forholdet mellem videnskaben, samfundet, forretningsverdenen, og lovgiverne.

Gennem den anden forelæsning og de anbefalede tekster, skulle den studerende kunne danne sig et billede af diskussionerne omkring forholdet mellem bio(gen)teknologi og menneskelig- og økologisk sundhed. Siden fremkomsten af gensplejsningsteknologi i 1970’erne, har der været et anspændt forhold mellem forskere, de bioteknologiske virksomheder og samfundet som helhed. ”Biosafety” voksede fra kun at være en lokal sikkerhedssag for laboratoriearbejdere til at blive en tværdisciplinær felt med implikationer på globalt plan, samt indgåelse af internationale traktater. ”Biosafety” bliver her præsenteret i dets bredere perspektiv, der inkluderer sager som spænder fra laboratoriesikkerhed til behersket brug af GMO’er og patogene faktorer, antibiotisk resistens, smittende stoffer, brugen af gentests i lægeundersøgelser, afgrødesikkerhed, bevarelse af biologisk mangfoldighed, ”bioinvasion”, biologisk krigsførelse, til sanitet og økosystemsundhed. De studerende er ofte forvirrede omkring, hvor de står i den offentlige debat om bioteknologi. Dette tema vil gøre dem fortrolige med de opdukkende tendenser, som lægger vægt på integrationen af viden i samspillet mellem de mere økologisk orienterede videnskaber og sundhedsvidenskaberne, så de selv bedre kan tage stilling i konkrete sager. 

Debatten om genetisk modificerede organismer (GMO) bliver introduceret som en case om social ansvarlighed inden for biologi og beslægtede fag, og vil efterfølgende blive analyseret og diskuteret af de studerende til øvelserne. Supplerende materiale indgår i forberedelsen til gruppearbejdet, og en række spørgsmål og øvelser om social ansvarlighed i videnskab generelt, og mere konkrete omkring GMO’er, sundhed, bæredygtighed og ”biosafety” vil blive delt ud som oplæg til diskussion.

Til de studerende:
Første forelæsning: ”Social ansvarlighed og naturvidenskab”
I de sidste fire årtier af det tyvende århundrede har der været en stadig stigende kollektiv bevidsthed vedrørende de økologiske og sociale problemer frembragt af moderniseringen, industrialiseringen og befolkningsvæksten. I løbet af 1960’erne og 1970’erne advarede man inden for videnskaben om, at ad hoc teknologiske løsninger og kortsigtet økonomisk determinisme i mange tilfælde skabte flere problemer end løsninger. Sammen med miljøbevidsthed, hjalp udbredelsen af demokratiet og væksten af kommunikationsteknologi til at belyse forbindelsen mellem den sociale, den økonomiske, og den økologiske dimension af mange af de problemer, der berører moderne samfund på globalt plan.

Fra 1980’erne og 1990’erne er samfundet blevet helt og fuldt inddraget i den debat, der før udelukkende var styret af de videnskabelige kredse og små grupper af aktivister. I slutningen af århundredet er bæredygtig udvikling blevet et officielt programsat mål for et stigende antal lande. I dag er det meget svært at finde videnskabelige, teknologiske eller industrielle områder, hvori man ikke på den ene eller den anden måde er involveret i disse sager. De mest visionære industrier er sig meget bevidste om de skridt, der må tages for at kunne overleve i denne kontekst, fordi offentligheden netop er blevet meget bevidst omkring det økologiske spørgsmål. Begrebet ”korporativ social ansvarlighed” er blevet til en hovedtendens i forretningsverdenen, men hvad med videnskaben? Hvordan tilpasser videnskaben og de videnskabelige kredse sig til denne virkelighed? Hvilket socialt ansvar har videnskabsmænd og forskningsinstitutioner i denne sammenhæng? Hvilket ansvar har videnskaben haft for at informere samfundet om de voksende miljø- og sociale problemer? Hvilket ansvar har den haft med hensyn til at skabe dem? Dette er nogle af hovedspørgsmålene den introducerende forelæsning vil stille med henblik på at kontekstualisere den nuværende debat om forholdet mellem videnskaben, samfundet, forretningsverdenen, og lovgiverne.

Gennem forelæsningen og de anbefalede tekster, skulle I kunne få et bredt perspektiv på forholdet mellem den videnskabelige forskning og udviklingen af nye teknologier og forskrifter, og den form for social ansvarlighed individuelle videnskabsmænd og videnskabelige kredse forventes at praktisere i dag.

Litteratur:
1) Bateson, Gregory (1972). “Roots of the ecological crisis” in Steps to an Ecology of Mind. New York: Chandler Publishing Company. pp.: 488-493.

2) Beck, Ulrich (1992). Risk Society. Sage Publications Ltd: London. pp.: 19-34.

3) Gallopín, Gilberto; Funtowicz, Silvio; O’Connor Martin; Ravetz, Jerry (2001). “Science for the twenty-first century: from social contract to the scientific core”. Int. Jornal Social Science, 168: 219-229. 
http://www.unesco.org/issj

4) Lubchenco Jane (1998). “Entering the Century of the Environment: A new Social Contract for Science”. Science, Vol. 279, 23 january 1998, pp. 491-497.

Anden forelæsning: ”Biosafety, sundhed og bæredygtighed”
Siden starten af 1900-tallet har man kunnet finde gode eksempler på, at visse forskere føler individuel eller kollektiv social ansvarlighed. Dette ses i forbindelse med kernekraftforskning, og generelt i forholdet mellem videnskab og militær virksomhed under krigstider. Fra molekylærbiologiens opståen og fremkomsten af moderne bioteknologi i sidste halvdel af forrige århundrede, er social ansvarlighed blevet et særligt mål. Kritik og bekymringer kommer både fra de biologiske forskningskredse selv og fra et stadig mere velinformeret, og også mere krævende, samfund.

Siden fremkomsten af gensplejsningsteknologi i 1970’erne, har der været et anspændt forhold mellem videnskabsmænd, den bioteknologiske virksomhed og samfundet som helhed. ”Biosafety” voksede fra kun at være en lokal sikkerhedssag for laboratoriearbejdere til at blive en tværdisciplinær videnskab med implikationer på globalt plan og indgåelse af internationale traktater. 

Gennem denne forelæsning skulle I kunne danne jer et billede af den brede sammenhæng mellem bio(gen)teknologi og menneskelig- og økologisk sundhed. ”Biosafety” bliver her præsenteret i dets bredere perspektiv, der inkluderer sager som spænder fra laboratoriesikkerhed til behersket brug af GMO’er og patogene faktorer, antibiotisk resistens, smittende stoffer, genetiske tests i lægeundersøgelser, afgrødesikkerhed, bevarelse af biologisk mangfoldighed, ”bioinvasion”, biologisk krigsførelse, til mere omfattende sager om sanitet og økosystemsundhed. Debatten om genetisk modificerede organismer (GMO) bliver her introduceret som case study om social ansvarlighed inden for biologi og beslægtede fag, som efterfølgende vil blive analyseret og diskuteret i den praktiske del af temaet.

Litteratur:
1) Regal, Philip (1999). "A Brief History of Biotechnology Risk Debates and Policies in the United States". The Edmond Institute. http://www.edmonds-institute.org/regal.html
(also at http://www.mindfully.org/GE/History-Biotech-Risk-Debates.htm, accessed May 2004).

2) Greenberg, Daniel S. (1995). ”Social irresponsibility”. Nature, vol 374, 9 march 1995, pp. 127-128.
3) Butler, Declan; Reichhardt, Tony (1999). “Long-term effect of GM crops serves up food for thought”. Nature, vol 398, 22 april 1999, pp. 651-653.

Case: ”Genetisk Modificerede Organismer” (GMO’er)
Introduktion:
Med udgangspunkt i forelæsningerne og de anbefalede tekster skal I analysere og diskutere, hvad der forgår i debatten omkring gensplejsning og introduktionen af GMO’er og GMOs produkter. Casen kan ses som et eksempel på social ansvarlighed inden for de biologiske forskningskredse og deres forhold til samfundet.

Følgende spørgsmål om social ansvarlighed i videnskab generelt, og de mere specifikke omkring GMO’er, sundhed, bæredygtighed og ”biosafety” er delt ud som oplæg til diskussion. Spørgsmål 1 og 2 handler generelt om forholdet mellem videnskaben og samfundet. De repræsenterer den bredere kontekst, hvori diskussionen om GMO’er indgår. Spørgsmål 3 til 9 handler specifikt om gensplejsning, ”biosafety” og introduktionen af GMO’er i naturen.

Til casebehandlingen benyttes følgende tekster:

Fra den almene videnskabsteoretiske introduktionsforelæsning: 

1) Bateson, Gregory (1972). “Roots of the ecological crisis” in Steps to an Ecology of Mind. New York: Chandler Publishing Company. pp.: 488-493.

2) Beck, Ulrich (1992). Risk Society. Sage Publications Ltd: London. pp.: 19-34.

3) Gallopín, Gilberto; Funtowicz, Silvio; O’Connor Martin; Ravetz, Jerry (2001). “Science for the twenty-first century: from social contract to the scientific core”. Int. Jornal Social Science, 168: 219-229. 
http://www.unesco.org/issj

Fra den biologiske introduktionsforelæsning:

4) Regal, Philip (1999). "A Brief History of Biotechnology Risk Debates and Policies in the United States". The Edmond Institute. http://www.edmonds-institute.org/regal.html
(also at http://www.mindfully.org/GE/History-Biotech-Risk-Debates.htm, accessed May 2004).

5) Greenberg, Daniel S. (1995). ”Social irresponsibility”. Nature, vol 374, 9 march 1995, pp. 127-128.
6) Butler, Declan; Reichhardt, Tony (1999). “Long-term effect of GM crops serves up food for thought”. Nature, vol 398, 22 april 1999, pp. 651-653.

Plus:

7) Regal, Philip (1994). “Scientific principles for ecologically based risk assessment of transgenic organisms”. Molecular Ecology (1994) 3:5-13.
(also at http://biosci.umn.edu/~pregal/principles.htm, accessed May 2004)

8) Regal, Philip (1993). The true meaning of ‘exotic species’ as a model for genetically engineered organisms. Experientia 49: 225-234.
(also at http://biosci.umn.edu/~pregal/exoticsp.htm, accessed May 2004)

Spørgsmål:
1) Det er anerkendt, at der er behov for en ny ”social kontrakt for videnskab” for at kunne håndtere nogle af de mest presserende problemer, der berører samfundet og miljøet i dag.
Forudsætter dette også forandringer i de epistemologiske* fundamenter for de forskellige videnskabelige discipliner? Eller henviser det kun til den måde videnskabsmænd forholder sig til og kommunikerer med resten af samfundet?
Med andre ord bliver det almindeligvis antaget, at problemer med videnskab ligger i alt væsentlighed i den måde videnskaben bliver brugt eller misbrugt, mens modellen for videnskab, og dens praksis, i det hele taget betragtet som passende som den er. Hvad synes I?
Med udgangspunkt i teksterne, brug biologien og beslægtede fag som eksempel for at opbygge jeres svar.
Tip: se Gallopín et.al (2001).
*Epistemologi = erkendelsesteori, lære om erkendelsens natur og forudsætninger. Epistemologien studerer hvordan særlige organismer (inklusiv videnskabsmænd) eller sammenhobninger af organismer (inklusiv videnskabelige kredse) kommer til at vide, tænke og beslutte. Derudover studerer epistemologien de nødvendige grænser og andre karaktertræk af processen der fører til viden, tænkning og beslutning.

2) Ulrich Beck (1992) har karakteriseret det samtidige samfund som værende et ”risikosamfund”. Det vil sige, at mange af de store risici, som samfundet står over for i dag netop er skabt af samfundet selv, specielt af teknologiske udviklinger og industrialisering. 
Er biologien ved at skabe nye risici for samfundet? 
Sæt det i forbindelse med det begreb af ”risikovurdering”, der nu bliver fremsat inden for ”biosafety”. Undersøg forskellige eksempler på opdukkende risici såsom antibiotisk resistens, biologisk mangfoldighedstab, biologisk krigsførelse og bioterrorisme. Opstil en liste og diskutér andre risici og farer som såvel ”biosafety” eksperter som biologer skal være opmærksomme på.
Tip: se Beck (1992: 19-34) og Regal (1999)

3) Det er en udbredt opfattelse, at risikovurdering af introduktion af GMO’er ikke kan generaliseres, og at der i stedet for er behov for en fremgangsmåde, der betragter hvert enkelt tilfælde for sig. 
Kan introduktionerne af GMO’er i denne forstand betragtes som ad hoc* løsninger? Eller svarer en sådan strategi til en langsigtet bæredygtig plan? Kan vi forvente eller forudse synergetiske* effekter i fremtiden, når mange forskellige slags ad hoc GMO’er er blevet introduceret i stor udstrækning?
Sammenlign introduktionen af kemiske pesticider (f. eks. DDT) med introduktionen af GMO’er. 
Tip: se Bateson (1972: 488-493)
*Ad hoc: ”til dette specielle formål”, anvendes ofte i betydningen ”ikke-planlagt”, ”hovsa-løsning”, o.l.
*Synergisme = samvirke mellem to eller flere kræfter som giver en større effekt end blot summen af de enkelte kræfter.

4) Bekymringer over mulige sundheds-, sociale-, økonomiske-, og økologiske risici stammende fra genetiske teknikker og introduktionen af GMO’er er til tider blevet reduceret til at være et ”simpelt” teknisk spørgsmål om at begrænse en usandsynlig ”biofare” (biohazzards).
Det siges, at videnskabsmænd skal være fortrolige med både den umodificerede slægtning af GMO’en og GMO’en selv for at kunne fortage en fornuftig vurdering af risikoen ved GMO’en. Regal (1999) påstår, at selvom man måske er fortrolig med en organisme så vidt angår dens taksonomi, molekylære strukturer, agronomiske træk, markedsføringskarakteristikker, og så videre, betyder det ikke nødvendigvis, at disse former for ekspertise er eller vil være tilstrækkelige for at foretage pålidelige vurderinger af ”biosafety”:

“There are many forms of scientific expertise that may be quite inappropriate for making sound safety evaluations. An ecologically oriented plant systematist may have a familiarity with the unmodified relative of a [GMO] that is valuable in one case, and a traditional economic botanist may have the necessary familiarity in another case. And in some cases the familiarity of the agronomists or geneticists with the parent plant may be of only tertiary value” (Regal, 1999).

Klassificer, diskuter og sammenlign nogle af de risici og problemer forbundet med introduktionen af GMO’er og/eller brugen af produkter indeholdende GMO’er ud fra et sundheds-, socialt-, økonomisk-, og økologisk perspektiv. 
Lav en liste af mulige risici som udslippet af GMO’er eller brugen af GMO produkter og fødevarer kan udgøre for 1) menneskelig sundhed og/eller 2) økosystemets sundhed.
Tip: se Butler og Reichhardt (1999), og Regal (1999).

5) Ifølge videnskabshistorikeren Susan Wright (1994), var der i begyndelsen en selv-reguleringsproces inden for det biologiske forskningssamfund, med hensyn til DNA-forskning, som har banet vejen for en efterfølgende proces af deregulering i området. Hun hævder, at videnskabsmænd ved at give sig ud for at være socialt ansvarlige, har sat sig på den offentlige debat, i deres iver for at fortsætte med gensplejsningsforskningen. Målet var, siger hun, at undgå kontrol udefra ved at overtage emnet og tillægge sig en falsk holdning af streng selvpålagt social ansvarlighed. Opgaven at udvikle sikkerhedsforanstaltninger lå i hænderne på de nationale forskningsorganer, som stillede midlerne til rådighed for den slags forskning. Disse agenturer udpegede specifikke rådgivende komiteer af eksperter, som inkluderede mange af dem, som netop skulle reguleres.
Gennem privatiseringen af forskningen er skellet mellem universitetsforskning, statslig forskning og industri blevet mindre og mindre. Eftersom flere og flere molekylærbiologer er blevet entreprenører og ikke kun industrikonsulenter, bliver der stillet stadig større spørgsmålstegn ved molekylærbiologiens evne til at regulere sig selv, på baggrund af de stigende interessekonflikter, konkurrencemæssige pres og nødvendigheden af at bibeholde et positivt offentligt omdømme, for at kunne opnå direkte og indirekte subsidier.

Diskuter hvordan samfundet som helhed kan forvente at blive ordentligt informeret og hørt i denne debat. Hvordan kan interessekonflikter undgås? Bør de offentlige myndigheder regulere forskning på vegne af samfundet? Hvad er fordelene og ulemperne ved henholdsvis at regulere og deregulere?
Er den videnskabelige frihed i fare?
Hvordan kan man balancere forholdet?

Tip: se Regal (1999) og Greenberg (1995).

6) Forskere og folk inden for bioteknisk PR har gjort brug af en række ”generiske sikkerheds-argumenter” for at slå fast, at alle udslip af GMO’er er sikre. For eksempel:

a) Gensplejsning er ikke anderledes end normal seksuel forplantning eller konventionel avl. I årtusinder har mennesket brugt forplantningsteknikker til at ændre, forbedre eller udvælge træk og til hybridisering af afgrøder og kreaturer.

Diskuter hvorvidt der er væsentlige forskelle mellem konventionel avl og introduktionen af GMO’er og overvej om GMO’er kan udgøre nye risici. 

b) Genmanipulation vil altid udgøre en så stor belastning for organismens metabolisme, at GMO’er altid vil være økologisk inkompetente.

Diskuter kendsgerningerne i dette argument og ideen om ”økologisk inkompetence”. Hvordan hænger dette argument sammen med risikoen for nedbrydning af biodiversiteten?

Tip: se Regal (1994 og 1999) 

7) Igennem årtusinder har mennesket transporteret og introduceret ”eksotiske” arter, over hele verden. Nogle forskere har forslået, at modellerne for at vurdere risikoen ved introduktionen af GMO’er burde udledes fra den lange økologiske erfaring ved introduktion af fremmede arter.

Er der nogle væsentlige forskelle mellem indførelsen af ”naturlige” fremmede arter og indførelsen af GMO’er?

Hvilke fælles problemer og risici repræsenterer begge former for procedurer for biodiversiteten og for fødevaresikkerheden?

Tip: se Regal (1993)

8) Hvordan har reduktionisme og genetisk determinisme påvirket den løbende debat om sikkerheden af GMO’er? Har begge sider af lejren, dvs. modstandere og tilhængere af genteknologi, et reduktionistisk synspunkt?
Hvilke begreber af årsagsforhold har været fremherskende i denne debat?

Tip: husk diskussionen i Tema 9 - Kausalitet (årsag-virknings forhold)

Tema 11 –fortsat

Til underviseren:

Dette tema består af en generel forelæsning om udviklingen af social ansvarlighed i naturvidenskaben og en forelæsning, der handler om specifikke sager vedrørende social ansvarlighed i biologi og bioteknologi, såsom behandling af genmodificerede organismer og ”biosafety”. Der er en øvelse tilknyttet de to forelæsninger bestående af spørgsmål om social ansvarlighed i videnskab generelt, og mere konkrete spørgsmål omkring GMO’er, sundhed, bæredygtighed og ”biosafety”.  

Supplerende tekster til underviseren

Arntzen, Charles; Coghlan, Andy; Johnson Brian; Peacock Jim (2003). “GM crops: science, politics and communication”. NatureReviws/Genetics, volume 4, october 2003, pp. 839-843.

Beck, Ulrich (1992). Risk Society.Sage Publications Ltd: London.

Emmeche, Claus (1999). “Naturvidenskab og almen dannelse”. Uddannelse, nr.5, s.7-13, maj 1999.

Gibbons, Michael (1999). “Science’s new social contract with society”. Nature, vol 402/supp, 2 December 1999, pp. c81-c84.

Hoffmeyer, Jesper (1985/1982). Samfundets Natur Historie. Rosinante:Denmark. pp.: 

Kapuscinski, Anne R.; Goodman, Robert M.; Hann, Stuart D.; Jacobs, Lawrence R.; Pullins, Emily E.; Johnson, Charles S.; Kinsey, Jean D; Krall, Ronald L.; La Viña, Antonio G.M.; Mellon, Margaret G.; Ruttan, Vernon W. (2003). “Making ‘safety first’ a reality for biotechnology products”. NatureBiotechnology, volume 21, nr. 6, june 2003. 

Wright, Susan (1994). Molecular Politics: Developing American and British Regulatory Policy for Genetic Engineering, 1972-1982. University of Chicago Press.
 
UNESCO, World Conference on Science (1999). Declaration on Science and the Use of Scientific Knowledge.
http://www.unesco.org/science/wcs/eng/declaration_e.htm